Hvorfor

PEDAGOGISK TEORI
//"Konstruere egen kunnskap, samarbeidslæring, kritisk tenkning, historikk og diskusjon"// svar fra [|ghveem] på Twitter på spørsmålet //hvorfor skal vi bruke wiki i skolen?//

KONSTRUKTIVISME
Et sentralt element i [|konstruktivismen]er at vi //konstruerer vår egen kunnskap// gjennom aktivitet og subjektive prosesser som resulterer i læring. Det vil si at vi lærer gjennom å utforske verden rundt oss, gjennom å få tilbakemeldinger på handlingene våre og gjennom å trekke slutninger. Denne byggingen av kunnskap fører til integrering av begreper og ferdigheter, gjennom assimilasjon eller akkomodasjon, i våre allerede eksisterende strukturer. Læring kan anvendes på nye sammenhenger og uttrykkes på nye måter.

[|Piaget] mente at for å tilegne seg ny kunnskap må man han noe å knytte det til. Man knytter ny kunnskap til ting man allerede vet, og utvider dermed det man visste, eller endrer en overbevisning basert på ny kunnskap. I følge hans læringsteori foregår læringen ved at man får informasjon, lagrer den, reflekterer over den, tolker, forstår og bruker den i forskjellige situasjoner.

Den sosiale konstruktivismen eller den [|sosiokulturelle læringsteorien] legger vekt på at kunnskap bygges gjennom sosialt samspill og interaksjon med andre mennesker gjennom språk og kulturelle artefakter. Både [|Dewey] og [|Vygotski] mener at kunnskap er noe som blir konstruert gjennom dialog og samhandling, og ikke primært noe man konstruerer alene. Deweys "Learning by doing" fokuserer på læring som noe som konstrueres gjennom aktivitet. I følge hans læringsteori lærer man først og fremst gjennom egne handlinger og får erfaringer som danner grunnlaget for ny kunnskap og nye ferdigheter som kan brukes til å løse nye utfordringer i andre sammenhenger. I følge Vygotski er læring et resultat av kollektive prosesser. Han legger vekt på sammenhengen mellom språk, læring og det sosiale, og ny kunnskap oppstår i samspill med de pesonene vi har hatt kontakt med og det miljøet og den situasjonen kunnskapen oppstår i. Vygotski var også opptatt av overgangen mellom det det man allerede kan (aktuell sone) og den kunnskapen man er på vei mot (proximal sone). Området mellom disse kalles utviklingssonen. Gjennom samarbeid med andre flyttes grensene for hva man kan klare alene og dermed også grensene for hva man kan klare sammen med andre fordi man har ny kunnskap å bygge videre på. Konstruktivistiske læringsteorier kan brukes i relasjon til bruk av wiki i læringsarbeidet i skolen. Å arbeide i en wiki er ideelt sett en sosial aktivitet. Alle kan redigere og tilføre ny informasjon. I tillegg kan en gjennom tilbakemeldinger og kommentarer fra medelever forbedre sin egen kunnskap og læring og i en slik prosess vil alle kunne lære noe nytt. Allikevel er det ikke alltid en samarbeider selv om en arbeider i en wiki.

media type="youtube" key="hx84h-i3w8U" height="344" width="425"

//"Kunnskapssamfunnet krever kollektive metoder for å løse mer komplekse problemer" svar fra [|Monika_Solvig] på twitter// på spørsmålet //hvorfor skal vi bruke wiki i skolen?//

COMMUNITIES OF PRACTICE
Mange av de måtene vi snakker om læring og undervisning på er basert på antagelsen om at læring er noe individuelt. Videre antar vi ofte at læring "har en begynnelse og en slutt, at det er adskilt fra resten av våre aktiviteter, og at det er resultatet av undervisning" (Wenger 1998:3). [|Jean Lave] og [|Etienne Wengers] læringsteori bygger på et sosiokulturelt perspektiv på læring. Deres teori om situert læring forklarer læring som en prosess som foregår gjennom deltagelse i praksisfellesskap, hvor samspill, dialog og deltaking er grunnleggende. Et av kjennetegnene for læring i praksisfellesskap er at fokus flyttes fra dyaden lærer-elev, og heller ser på de ulike aktørene som komplementære, og målet er å utnytte komplementære kompetanser til å videreutvikle og spre kunnskap. "[|Communities of Practice]", eller praksisfellesskap er et relativt nytt begrep og brukes om grupper som deler en interesse og utvikler større kompetanse gjennom regelmessig samhandling. Wenger er også opptatt av hvordan identitet skapes gjennom deltakelse i praksisfellesskap. // "Communities of practice are groups of people who share a concern or a passion for something they do and learn how to do it better as they interact regularly." //

media type="youtube" key="be_k4BH2EvU" height="344" width="425" //The National Association of Agricultural Educatorrs har laget en video som beskriver hvordan lærere kan bruke praksisfellesskap til å komme i kontakt med hverandre og utveksle ideer, ressurser og kunnskap// Wengers læringsbegrepet består av fire dimensjoner bundet sammen i en helhet; praksis, fellesskap, identitet og mening. Gjennom deltakelse og forhandlinger om mening i praksisfelleskapet utvikler den enkelt identitet. Gjennom å arbeide i en wiki kan en også utnytte noen av elementene som Wenger anser som grunnleggende for å skape vellykkede praksisfellesskap - blant dem, en virtuell tilstedeværelse, en rekke samhandliger, tilknyttning til et bredere fagfelt og demokratisk deltakelse.

CSCL
[|CSCL], eller datastøttet samarbeidslæring er en elevsentrert læringsteori som medfører at elevene i stor grad tar ansvar for sin læringssituasjon og setter mål for sin egen læring. I følge Salmon skaper kollaborative læringsmiljø som vektlegger prossess, istedet for produkt, denne type interaktiv læring. Tidligere foregikk i hovedsak slik læring i form av gruppearbeid, der deltakerne måtte møttes ansikt til ansikt for å jobbe ammen. Ny teknologi, som blant annet wikiteknologien, gir oss nå muligheter til å skape andre former for kollaborative læringsmiljø som er mer elevsentrerte.

I boka "E-Moderating. The Key to Teaching and Learning Online" skisserer [|Gilly Salmon] en 5-trinns modell for innføring i nye nettbaserte læringsmiljø. Denne modellen viser sammenhengen mellom elevens utvikling av kompetanse i bruk av nettbaserte verktøy som mediator for læring i form av kognitiv endring og hvilket innhold og aktiviteter som bør være tilstede for å stimulere denne aktiviteten. (Habbestad og Risnes)

Det første trinnet handler om å gjøre seg kjent med teknologien, logge inn og utforske ulike funksjoner i det nettbaserte læringsmiljøet.
 * Trinn 1: //Tilgang//**

Her begynner deltakerne å gjøre seg kjent med hverandre og tar kontakt med hverandre. I denne fasen kan man tilrettelegge for oppretting av grupper og ulike samarbeidskonstellasjoner.
 * Trinn 2 //: Online sosialisering//**

Deltakerne utveksler informasjon blant annet ved å diskutere og samarbeide om oppgaver. Disse aktivitetene kan foregå asynkront og legger til rette for deltakelse i eget tempo.
 * Trinn 3: //Informasjonsutveksling//**

Deltakerne tar tak i hverandres ideer og tanker, bygger videre på dem, presenterer sine forestillinger og får resons som bidrar til videre bygging og justering av forestillinger og kunnskap. Denne prosessen er gjerne støttet av synkrone verktøy som blant annet chat og MSN.
 * Trinn 4: //Kunnskapsbygging//**

Deltakerne bidrar selv til å videreutvikle læringsmiljøet og tar ansvar for egen og andres læringssituasjon.
 * Trinn 5: //Utvikling//**



Kilder: Digitalt Læringsmiljø, Hentet 17.02.09 fra [] Scardamalia, M., & Bereiter, C - [|http://carbon.cudenver.edu/~bwilson/building.html] Wegner, E - http://www.google.no/search?hl=no&lr=lang_no&client=firefox-a&rls=org.mozilla:nb-NO:official&hs=6CB&q=etienne+wenger&start=10&sa=N Sosiokulturell læringsteori - [|http://home.hio.no/~sissele/elaering/org/dokumenter/boka/ped_boka.htm] og http://www.classroom20.com/profiles/blogs/laeringsteori-for-digitale Beetham, S og Sharpe, R. Rethinking Pedagogy for a Digital Age - Designing and delivering e-learning. Habbestad, H og Risnes, T - [|IKT – Individ, Kontekst og Teknologi]